УЛИЧЕН БОГ: АРАГОТО
Епизод 6: Каквото трябва да се направи
Мъртви са…
Отново загубих Съкровищата си!
Но Ято не е убивал никого… Кой тогава…
Този, който е планирал всичко.
Съкровището, обърнало се срещу господарката си.
Хей! Да сложим край на "криенето в сенките".
Вижте ги само! Едва дишат.
По-добре ги отървете от болката.
Не съм ли прав, бог Ято?
Доктор… Куга? - Куга?
Значи си бил ти, а? Хубава кашичка си забъркал.
Това щеше да се случи рано или късно.
На теб ти е писнало тя все да те преследва, нали?
Сега можеш да сложиш край.
Защо ти е да се колебаеш?
Ти си онзи ужас, който унищожи кланът Ма.
Куга… ха…
А ти сякаш още спиш. Не разбираш ли къде се намираш?
Сама си причини това.
Причини го, защото събираше Съкровища без нужда.
Ако оставим това настрана, Бишамон…
Готова ли си да продължиш с ролята си?
Бишамон трябва да е най-благородната, страховита и могъща
Богиня на войната, модел за подражание,
работеща с най-добрите Съкровища.
Но виж какво си ти. Именуваш безполезни парчета боклуци,
и после прибягваш до лекарства, за да понасяш болката им.
Обсебена си от личната си злоба
и въвличаш всички в нея, за да те разболее накрая.
Ти си най-отвратителното нещо в Такамагахара.
Зло, което дори унищожи собствения си Благословен.
Никой вече не би те последвал.
Бишамон… За кого са тези сълзи?
За теб самата?
Ако е така, тогава те презирам.
Но пък ако са за нас,
би следвало вече да знаеш какво да правиш.
Проклет предател!
Искаш господарката ни да се самоубие?!
Защо не? Макар че ме боли, когато наричаш мен предател.
Винаги съм се борил за интересите на Бишамон.
Когато тя се прероди, аз ще я поведа по правилния път.
Оплакванията ти са просто перфектни.
"Мамо, обръщай ми повече внимание", с други думи.
Какво?!
Ако търсиш внимание, стани по-добър.
Ако не си доволен от господаря, потърси друг пример.
Хората решават кое е зло и кое е добро,
но при боговете е друго. Знаеш ли защо?
Защото боговете не могат да грешат.
Да се опитваш да я направиш по-успешна,
е все едно дете да се опитва да убие родителите си.
Ти си по-долу от хората. Дано си готов да платиш цената,
Кугаха! - Излез, Гоки!
Маска? Да не би…
Писна ми от всички ви! Ще сложа край!
Веднъж и завинаги, за всички ви!
Какво правиш? Трябва да бягаме!
Ще бъдем в безопасност в пречистващото езеро.
Стига… Всичките ми приятели са мъртви.
И господарката ще умре.
Не ми се живее повече! - Не говори такива неща!
Господарката ни спаси, нали така?
Даде ни имена и понасяше болката ни, за да останем тук.
Но сега няма смисъл да оставаме.
Мислиш така сега, защото загуби приятели.
Защото искаш да са още живи, нали?
И с мен е така. Не искам и ти да изчезнеш, Фумиха.
Това е името ти, нали? Фумиха?
Фуми…ха… ли?
Фуми… ха… да умре.
Хайде, Фумиха!
Смърт!
Назад, Хийори.
Отказаха ти и сега се разгневи, а? - Млък!
Ти и "семейството" ти не можете да проумеете причините!
Ято!
Да се затрудняваш от един тъп демон…
Толкова жалък, бог без талант!
Вече не ми трябваш! Загърби своя дълг!
За кого се мислиш пък ти?!
Смешник!
Мислех, че ще те бива като инструмент, но не!
По-добре си кажи молитвите!
Смешник съм, така ли? Постоянно чувам това определение.
Хайде, Юкине! - Да!
Ти, маскиран дух, готов да скверниш в името на разрухата!
Аз, бог Ято, с помощта на Секи,
ще премахна твоята зараза!
Пронизване!
Да, наистина грешеше за мен.
Не съм ничия кукла на конци.
Какви ги вършиш, Бишамон?
Няма да ти дам да го докоснеш.
Аз ценя Кугаха като Съкровище.
Ти… - Кугаха.
Добре си спомням деня, в който ти дадох име.
Нямаше нищо.
Намерих те да се скиташ на пристанището.
Умееше да се справяш добре с лекарствата
и споделяше знанията си.
Винаги съветваше Казума и се грижеше за мен.
Помагаше ми да забравя за болката си.
Но не биваше да забравям…
Болката ми означаваше вашите сълзи.
Съжалявам. - Престани!
Това е позор! Не ти искам извиненията!
Заклевам се в името ти, че никога не съм ти вредил!
Сега го играе невинен ли?
Щеше да я заболи, ако я лъжеше.
Явно казваш истината.
Значи наистина вярваш, че смяната ми е правилно нещо?
Това значи, че си действал правилно.
Да! Не съм правил нищо лошо! Никога!
Господарке!
Моля ви, елате вътре. Един маскиран демон ни нападна!
Аз ще се оправя. Бишамон, ти беше свидетелка.
Този тип и никой друг доведе демона тук!
Кугаха…
Болката в сърцето ми… тя ли е твоята?
Мърдай, Бишамон!
Попита ме дали съм готова да продължа така.
Честно казано не знам. Но сега…
Ще направя каквото трябва! Роки!
Да, ти си везна. - Престани!
Съжалявам, че те използвах така рядко.
Не! Престани!
Аз… Мислех за теб повече от всички други!
Роки, освобождавам те! - Не!
Господарке Бишамон!
Ти го пусна. - Точно така.
Сега прави каквото искаш.
Акиха, погрижи се за другите.
Ей, чакай! Бягаш ли?!
Повече няма.
Да си вървим, Ято.
Не, маскираният засяга и мен. - Не. Тя трябва да го направи.
Върни се, Юки.
Хийори, добре ли си? - Да.
Проклетият Казума… той й е казал.
Хей, Бишамон!
Този път ти ще се чувстваш гадно, не аз!
И ме чуй! Каквото и да казват другите,
това, което ще направиш сега, ще е правилно!
Не плачи! Чудовището няма да ни стигне тук.
Няма страшно. Тук ще сме в безопасност.
Но как?! Върви по водата!
Ела, Руки!
Господарке! - Съжалявам, че се забавих.
Прости ми, Руки. Знам, че задачата не е приятна.
Напротив. Радвам се, че този ръждив боклук може да помогне.
Изядените вече си отидоха завинаги.
А аз не мога да оставя младите да страдат така.
Прости ми.
Господарке, помогни ни! - Господарке!
Помощ!
Моята болка идва от вашите сълзи!
Слушайте ме внимателно! Аз…
Скоро ще ви спася от страданието!
Съжалявам за всичко.
Отново се загубих по пътя.
Моята грешка нарани всички ви.
Заклех се да я защитавам, но…
Кой й го е причинил?! - Не си ли ти?!
Какво?!
Казума… Стой по-надалеч… Ще те заразя.
Ние ви предадохме, господарке.
Какво можем да… Как да изкупим греха си?!
Ако…
Ако аз се преродя, ще бъдеш ли отново мое Съкровище?
Няма да умрете!
Ще те защитавам. Каквото и да ми струва.
Както и да ме нарекат след това, ще те пазя!
Ще те пазя. Ще те пазя!
Ние хората сме тези, които винаги грешат.
Вийна, ти…
Не можеш да правиш грешки!
Господарке! - Прости ми.
Аз… ще направя каквото трябва!
Трябва!
Всички…
Съжалявам.
Казума.
Госпожо… По-добре ли сте вече?
Отдавна не съм чувала това. За миналото ли си спомняше?
Вече съм добре.
Айха мина през пречистването.
Всички работеха неуморно.
Загубихме много…
Но оцелелите се справят добре.
Сега ще се борят от началото, заедно.
Това много ме радва.
Госпожо…
Трябва да ме освободите.
Не заслужавам да ви служа, след като ви провалих 2 пъти.
Предсказанието се оказа вярно.
Аз само ще ви наранявам.
Нямам нищо против.
Кой човек не би ме наранил?
Всички сте много мили.
Боли ви, когато знаете, че наранявате мен.
Затова досега винаги криех болката си.
Мислех, че ако се оплаквам, ще е като да ви виня.
Трябваше да променя това.
Но не знаех как. Досега винаги бях действала така.
Казума. Покажи ми пътя.
Аз загубих своя.
Ти си човек. Позволено ти е да допускаш грешки.
Но…
Господарке! Носим я!
Казума се е събудил? Трябва да кажа на другите!
Изглеждаш различно без очила, Казума!
Може би малко по-свежо. - Розовото ще му тича!
Ще е странно! - А, да! Заехме се с една задача.
И ти трябва да напишеш нещо!
Не се смей! Исках да знам дали всички сте добре…
А, да! Онзи ден ме наклевети!
Защото мразя романтичните ти истории!
Какво?! - Пък и…
"Романс, скитащи мравки"?
Това не се счита за отговор, господарке!
Сериозно?
Определено не е.
Виждаш ли? За никъде съм без водач.
Казума, отменям заточението ти.
Искам отново да ми даваш пример.
Добре.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015
Кугаха все пак се провали.
Само дрънкаше. Не създаваше истинска музика.
Да доведа Ято тук?
Да, татко.
Дневник за Вийна… Така… "Скъпа Вийна"… Не, не.
Ох, написах "Бийна". Гумичка… - Следва:
"Как да почетем бог". - Цугуха, откога си тук?!
През цялото време!